Subs arranged by BugKiller© Unknown translator. 2008
NOE ORGINALMATERIALE ER BRUKT FOR AUTENTISITET
Ingen hinder er for store for menneskeheten.
Det som var umulig i går er selvfølgelig i dag.
Hvem prater f.eks. lenger om reisen til månen?
Neste steg er å erobre galaksen,-
- og innen en ikke altfor fjern fremtid, hele universet.
Til tross for det finnes det ennå steinalderfolk igjen på jorden,-
- som praktiserer kannibalisme.
De bor i den uvennlig ødemarken der bare de sterkeste overlever.
Dette " grønne helvete", som de innfødte selv sier,
- fins bare noen timer med fly fra New York.
Var det for å minne oss på det at fire unge filmmakere dro dit?
Ville de si at vi bør bli kjent med vår egen planet først?
Fire unge og modige amerikanere, barn av romalderen,-
- bevæpnet med kameraer, mikrofoner og nysgjerrighet:
Alan Yates, kjent for sine dokumentarer om Vietnam og Afrika,-
- Faye Daniels, Alans kjæreste og assistent,-
- samt kameramennene og vennene Jack Anders og Mark Tomaso.
De fire ungdommene kom aldri hjem, men slik begynte eventyret deres.
Ved grensen mellom Brasil og Peru ventet de på flyet til Rio Ocoro.
Derfra skulle de fortsette til fots langt inn i Amazonas,-
- til området kjent som "det grønne helvete".
- Er du virkelig ikke redd? - Nei, vi har møtt farer før.
- Du da, Alan? - Jeg er bare redd for en ting.
Å gifte meg.
Han hadde slepet meg til Nordpolen for å unngå det.
- Han klarte det denne gangen. - Ja, men ikke neste gang.
Bare vi kommer tilbake helskinnet.
Nå setter vi i gang!
Dere er ikke de første som begir dere ut på denne reisen.
Det ble gjort forsøk både i 1959 og i 1967, men ingen returnerte.
Ja, men det var jo Smith og de franskmennene.
De var rene amatører og lyktes aldri med noe.
Ingenting er for vanskelig for oss. Det umulige tar bare litt mer tid.
Vi kommer tilbake. Vi har jo vår guide Felipe!
Det var det siste vi så av dem og nå har det gått to måneder.
Er de i live, og i så fall, hvor er de?
Redningsstyrken betalt av New Yorks universitet-
- og tvselskapet PBS håper å kunne gi dere svaret.
Takk for at du stiller opp, professor Monroe. Lykke til!
Harold Monroe er professor i antropologi,-
- og har besøkt mange primitive kulturer.
Men dette blir hans første reise inn i Amazonas.
Hjelp ham!
Det holder!
Se, han har en sigaretttenner rundt halsen.
Stakkars Oliveira... Han var jo bare 20 år.
Har giften nådd blodomløpet er det ingenting å gjøre.
Jeg dør heller av et geværskudd.
Men vi ga jo ham motgiften med en gang.
Motgiften fungerer bare iblant, og ofte er den for gammel.
De skulle gjerne ha skutt ham nå, siden Oliveira døde.
Jeg også, men våre ordrer er å vente på amerikaneren.
En fange fra Yacumostammen kan bli billetten inn i det grønne helvete.
Vær så god, løytnant.
- Professor Monroe... - Kan du senke lyden litt?
Dere antropologer og misjonærer er noe for dere selv.
Fantes det ikke elendige høl som dette, hadde du skapt dem.
Selv hadde jeg gitt hva som helst for å slippe å være her.
Jeg skal ikke være i veien siden dere sikkert har egne problemer.
Men ærlig talt kommer jeg til å trenge din hjelp med ekspedisjonen.
Det er klart at vi stiller opp, begge våre regeringer lovpriser deg.
Men jeg kan ikke garantere at du kommer hjem i live.
Jeg vet hva det gjelder, det er ikke min første reise inn i jungelen.
Det smaker skunkpiss!
Løytnant...
Dette var Faye Daniels tenner.
Kom, så skal du få treffe din guide.
Han er den beste som finnes, hvis man orker å holde ut med ham.
Denne er helt igjengrodd med dritt.
Chaco! Dette er professor Monroe.
Hei! Løytnanten fortalte nettopp om hvor flink guide du er.
Du kan glemme å ta med alt dette.
Vi trenger bare våpen, ammunisjon og medisin.
Jo mer man bærer, desto fortere blir man utmattet og dør.
Ok, men tror du at det er mulig at vi finner dem i live?
Det eneste jeg vet er at vi setter våre liv på spill for dem.
Nå skal du få treffe Yacumofolket.
De er modige krigere og ikke redde for noen, utenom trefolket.
Ingen hvit mann har sett trefolket, i hvert fall ingen som har overlevd.
Dette ser ut som et hellig arr.
Ja, han er sønn til en sjaman og bærer jaguarens tegn,-
- noe som forklarer hvorfor de var så langt hjemmefra.
De er egentlig ikke kannibaler.
Det var antakelig en rite for å fordrive onde ånder fra jungelen.
Den hvite mannens ånder.
Slutt å kaste bort tid og krefter på å bekymre deg for den innfødte.
Han vil nok overleve oss alle.
- Klarer du dette? - Ja...
Vi får vasse over her, der det er fritt for pirajaer.
Skynd dere! Selv om det er ingen pirajaer, kan det finnes kaimaner.
Det er blodigler.
- La ham være! - Hvorfor kan vi ikke hjelpe ham?
Her er det jeg som bestemmer, og han skal vite hvem som er sterkest.
Chaco har rett, fyren skjærer strupen din om han får sjansen.
Her har Yacumofolket gravd en grop å lage mat i.
Det innebærer at vi følger samme vei som dem.
Vi er veldig heldige.
Jeg kjenner igjen de tennene.
Dette er Felipe Ocana, han kjente jungelen like godt som meg.
Det var jo betryggende.
Jeg lurer på hva slags feil han begikk.
Det syns på ham at han kjenner lukten av sin hjemby.
- Se her! - Her kommer middagen.
I dag blir det bisamrotte.
Bra jobbet, Miguel. Men skynd deg, jeg er sulten.
Snakk om annerledes kosthold.
Hva driver du med, Chaco?
Med litt sånt i systemet vil vår lille Yacumovenn ikke rømme i natt.
- Dette skal nok gjøre ham glad. - Narkomaner, midt i jungelen...
Gi ham litt bisamrottemage, det vil han like!
Det synes du vel var godt?
Hva faen holder han på med?
Det ser ut som et strafferitual for utroskap.
Ja, len deg tilbake og nyt det. Så kan han føre oss til landsbyen.
Ikke vær dum nå, professor.
Straffen sees på som et hellig påbud.
Hadde han ikke drept henne hadde stammen drept ham.
Følg etter ham!
Dette får duge. Kan du gjette hva det er til?
Ja, nå vet de ikke hvor mange vi er før vi har nådd frem til dem.
- Han lærer fort, Miguel? - Ja, lynfort.
- Nå kommer de. - Jeg ser dem ikke.
- Men de er der. - Ja, men hvor? Jeg ser dem ikke!
Vi sender ut vårt diplomatiske sendebud, Miguel.
- Lykke til, Miguel! - Dra til helvete.
Det er bra, gutt.
- Vi kan ha problemer... - For en utrolig skarphet.
Mine instinkter sier meg at dine venner virkelig rotet det til.
Vent!
Hvis Miguel klarer dette skal han få en flaske whiskey.
Dette er deres måte å vise sine gode hensikter på.
Nå vil de snart vise seg.
Hvor skal du? De kommer til å angripe deg.
- Nei, dette er et godt tegn. - Det er vanskelig å tro.
De vil bare vise hvor modige de er før de viser oss til landsbyen,-
- sånn at vi kan overlevere fangen og snakke litt.
Jeg tror de vil heller spise oss til middag.
Chaco...
Lat som du ikke så det.
Ok.
Dine venner skjøt ham. Vi får håpe at han ikke dør mens vi er her.
Sett i gang, Miguel!
Nå kan du slappe av.
Skål, professor!
Det er ikke alle forunt å få drikke hisiomo.
De vi leter etter var antakelig på vei til jungelens kjerne,-
- som ingen hvit mann noensinne har sett.
Området kontrolleres av to kannibalstammer.
De er så voldsomme at til og med Yacumokrigerne frykter dem.
De to stammene, som alltid ligger i krig med hverandre,-
- heter Yamamomo, "trefolket", og Shamatari, " sumpefolket".
De jager hverandre og spiser sine offer.
- Dette holder humøret oppe. - Nei, takk.
Yacumostammen skylder sin elendighet på Alan Yates team,-
- men ingen vet mer enn at de passerte forbi her...
Slå den av! Vi er midt i en pågående jakt.
- Er det trefolket eller...? - Begge to, som jager hverandre.
Se der oppe... Shamatari prøver å drive ut sitt bytte.
Etter vi reddet dem slapp trefolket oss inn i sitt område,-
- men de oppfører seg merkelig mot oss, med både frykt og vantro.
Vi fikk se hvordan en av deres krigere ble lemlestet til døde.
Her kommer høvdingen!
Med tanke på henrettelsen må han ha begått en forferdelig overtramp.
Vi vet ikke om de gjør det av takknemlighet til oss,-
- eller for å vise oss hvordan rettferdighet håndteres her.
Nå prater han om oss.
Det eneste vi fikk av dem var klokken som var en vennskapsgave,-
- selv om de ikke later til å stole på oss ennå.
Derfor skal jeg prøve å legge fra meg alt - klær, våpen og ringer,-
- for å bli like naken som de er.
Trefolket nektet å la oss begrave likene,-
- som de hadde malt i oker for å fordrive de dødes ånder.
Jeg lurte på hvilken forbrytelse krevde en sånn straff.
Jeg vet at vi svever i fare,-
- men jeg må prøve å finne filmen som Yates team ofret sine liv for.
Den er av stor interesse for såvel menneskeheten som vitenskapen.
Chaco og Miguel forstår ikke, men jeg vil vinne villmennenes tillit.
I deres samfunn gjalt også visse regler.
Stopp!
Du klarte å få oss invitert på middag.
Gud skje lov så hadde de ikke prøvd å åpne dem.
Du fikk altså filmene i bytte mot båndspilleren?
Ja, siden jeg kunne fange stemmer, burde jeg også kunne fange ånder.
Det skulle befri dem fra forbannelsen-
- som hvilte over dem fordi de drepte de hvite.
De forsto ikke hva filmene var for noe.
- De så dem bare som en trussel. - Hvorfor det?
Yamamomofolket forsto hvor viktig filmene var for Yates team.
De trodde at de hadde sine krefter lagret i filmboksene.
Krefter som forårsaket store voldsomheter.
For en utrolig historie. Takk, professor Monroe.
Til slutt vil vi minne dere på å se på oss på onsdag klokken 21,-
- når vi viser del en av "Det grønne helvete" -
- filmen fra dokumentarfilmerne som reiste til steinalderen.
Vi hadde helst sett deg som programleder.
Ja, i egenskap av øyenvitne og vitenskapsmann hadde du vært...
Først vil jeg se gjennom alt materiale.
Hittil har jeg ikke sett noe.
Jeg garanterer at de visste hva de var ute etter.
Det får så være, men nå er de jo døde.
Ja, og tvseerne må få vite sannheten.
Vi får la menneskene som sto dem nærmest bedømme materialet.
Dette er en dokumentar som de lagde for oss for 1,5 år siden.
Er det ikke sterke bilder?
Det var sånn de jobbet. Alt var arrangert.
- Så det var ikke... - Nei, det var ingen angrep.
Soldatene fikk betalt for å opptre foran kamera.
Dere får unnskylde meg, jeg kommer tilbake senere.
- Skal vi fortsette? - Ja, hvorfor ikke.
Det der er Jack.
Der er Faye og Alan...
Og det der er Mark.
De hadde jobbet sammen lenge og selv om de fusket var de veldig flinke.
Deres filmer gjorde inntrykk.
De hadde høyere seertall enn de fleste komedieserier.
Alan var spesielt flink til å flørte med publikumet.
Vi kommer tilbake. Vi har jo vår guide Felipe!
Her har han ikke fått til blenderinnstillingen.
Nå ble det bedre.
Dit vi skal finnes det ingen elektrisitet.
Det er ingen bekvemmelig liten safari vi begir oss ut på.
Vi har våpen, kameraer og medisin.
Mer enn det blir det ikke, siden vi må gå mange mil til fots.
Ingen vet når vi får dusje neste gang.
Men Faye vil alltid være tidenes mest sexy filmassistent.
Filmer du?! Din gris!
Har noen sett buksene mine?
- Hva skal du med dem? - Jeg skal ha dem på hodet, dust.
Jeg trodde ikke at du hadde bukser siden Jack tok dem.
Gi deg!
Filmer du nå igjen, din knøl?
- For noen bajaser. - Ja, med teft for dramatikk.
Jeg sa jo at de var flinke.
Hva var det jeg skulle si...
Jo, jeg prøvde å jobbe med Alan et par ganger, men holdt ikke ut.
Han drev sitt team over grensen og krevde blod, svette og tårer.
Han var en paranoid og hensynsløs jævel, fred over hans minne.
Allmennheten fortjener å få vite hva som skjedde, mr Yates.
Hva skal man si om Alan...
Jeg setter pris på at du besøkte meg.
Du er den første som har snakket med meg om Alan siden det skjedde.
Men det jeg vil vite er hva som egentlig skjedde min sønn.
Nei, hun het ikke Faye egentlig.
Tina, som hun egentlig het, ville alltid bli skuespiller.
Jeg skal bare prate litt med denne mannen, så kan vi leke.
Som du sikkert skjønner, var vi ikke like i det hele tatt.
Tina var full av energi, arbeidsom, og meget ambisiøs.
Jeg pleide å spørre om hun trodde at hun noensinne skulle få ro.
Nå har hun fått det til slutt, må hun hvile i fred.
Elizabeth!
Hva var dine følelser for Jack, mrs Anders?
Det er ikke så mye å si.
På de to årene vi var gift, var vi sjelden sammen.
Vi sees.
Han var alltid og filmet et sted i India, Asia eller Afrika.
Han var god i senga, men han var helt tom i pappen.
Han var for lettpåvirkelig.
Han tilba virkelig Alan.
Får jeg noen gryn for dette?
Unnskyld, mr Tomaso. Stopp, vær så snill.
- Jeg har et spørsmål om din sønn. - Hva slags spørsmål?
Han var en viktig nyhetsprofil. Hva kan du si om ham?
Han var en lat drittsekk som aldri har hverken jobbet eller studert.
Det er alt jeg har å si, la meg være i fred nå!
Sønnen din var kjent for mange. Jeg har bare et spørsmål til.
Hva slags mann var han?
Han var en jævla dritt, og nå er han død.
Jeg vil ikke prate om ham mer.
Vær så snill, mr Tomaso, allmennheten vil vite...
Hvorfor er ikke alt med? - Filmen var fuktskadet.
Allikevel er det bra kvalitet, med tanke på omstendighetene.
To ruller var lysskadet og måtte dessverre kasseres.
Jeg har lagt inn et svart parti mellom to filmsekvenser.
Der legger vi inn intervjuene og din fortelling.
Til denne første delen finnes det ingen lyd.
De brukte visst ikke mikrofonene, selv om de satt på kameraene.
Husk at dette ikke er redigert ennå, mye skal klippes bort.
Nå skal det komme lyd.
Nei, ikke ennå... Her kommer det.
Vi har vandret i seks hele dager.
Det er nå lørdag den 25.
Hadde vi vært i New York, hadde jeg antakeligvis shoppet nå.
Gjør noe!
Film, da!
Jævla greie.
Vent...
- Hvor mye er uten lyd? - Nesten halvparten.
Jeg har lagt på musikk her og der for stemningens skyld.
- Hva er det? - Vi er nær Yacumos landsby.
- Hva er det? Vent, film! - Flytt deg!
- Film det, Jack! - Den er livsfarlig, for faen!
Hold kjeft!
Se her!
Vi har vandret i flere dager og det føles som om vi går i sirkler.
Vi må sove oppe i trærne for å slippe slanger og edderkopper.
Vår guide Felipe sier at vi er nær elven der Yacumofolket bor.
Denne jævla jungelen ødelegger føttene mine.
Vil du ha litt te, Alan?
Faen! Beinet mitt!
Beinet mitt!
Drep den!
Hold ham fast.
Hold ham fast!
- Skjær det bort! - Sleng den på ilden!
- Filmer du fortsatt? - Ja, jeg får med alt!
Gjør det nå!
Felipe var en god venn og en suveren guide.
Vi kommer til å savne ham og tryggheten han ga oss.
Vi fortsetter med bare et kompass og våre instinkter til hjelp.
Jeg panorerer til deg, Alan.
- Har du noe dypsindig å si? - Vi kommer til å bli kjente.
- Hvor kjente? - Superkjente og styrtrike.
- Hva skal du gjøre med pengene? - Kjøpe hus og et ligg.
Ja, du får det vel ikke til ellers.
Hvor er Faye? Slutt å filme nå!
- Hvorfor tar det så lang tid? - De andre dyrene sto i kø.
- Så ekkel du er! - Slutt å filme, sa jeg!
Stikk herfra og slutt å filme!
Nå har jeg deg...
Dytt, mine slaver!
- En kaiman! Kom dere ut av vannet! - Drit i meg, bare film den!
Kom opp på flåten nå!
Vi ble reddet fra dødens kjever av en anakonda!
Skynd dere!
- Jeg lurer på hvor landsbyen er. - Skrem dem, så følger vi dem dit.
Tenk om de løper i hver sin retning.
Gi meg geværet!
- Nei, vent! - Jeg vet hva jeg gjør.
- Hvorfor gjorde du det? - Vi kan ikke holde deres tempo.
Nå er han treigere, så vi kan følge ham til landsbyen.
Hva sier du, professor?
Det er ikke sånn man blir venner med Yacumofolket.
Jeg begynner å forstå hvorfor de var så fiendtlige.
Det var ingenting mot det Alan gjorde.
De kunne være skikkelig fæle, bare tenk på henrettelsene.
Faye!
Vi befinner oss ved verdens ende.
I jungelen er det de sterkeste som overlever.
Her skjer det daglig at de sterke overvinner de svake.
Jack!
Ta en fakkel, Jack!
Er du klar?
Yamamomos massaker på Yacumofolket!
Alt er arrangert.
Dette blir akkurat som i Kambodsja.
Sånn skal det se ut!
Her kommer jeg!
Ikke la dem komme ut!
Inn med dere!
Tving dem inn igjen!
Det er så vakkert!
Her, Alan!
I helvete... Stikk herfra.
Det er faen meg ikke sant.
Jeg er helt ferdig.
Er det ikke enestående? Jeg hadde ikke ventet meg så sterke bilder.
- Enestående er neppe rett ord. - Hvorfor ikke?
Hva er det som er enestående med en stamme som blir plaget-
- og tvunget til å gjøre noe som de normalt ikke gjør?
Ærlig talt er det jo ingen som vet noe om Yacumofolket.
Folk er sensasjonskåte. Jo mer vi lurer dem desto gladere blir de.
Skal det kalles sivilisert? Ikke rart at Alan døde.
Yacumoindianernes primitive levemåte må respekteres.
- I deres øyne er vi kanskje ville. - Det er en spennende tanke.
Tenk om de hadde stormet inn hos deg og besudlet alt du holder hellig.
Grisen som ble skutt var deres mat.
Tenk om noen hadde gått inn hos deg da du var sulten,-
- og spylt maten din ned i do.
Hadde du oppført deg sivilisert da?
Hadde du likt at noen tjente på din lidelse?
Vi har klart å knyte diplomatiske bånd med Yacumofolket,-
- men hvordan ser de egentlig på oss?
De har aldri sett hvite før, eller hørt et geværskudd.
De er redde for våre krefter, men hvor lenge varer det?
Kanskje de hater oss, som de fleste hater det ukjente?
Når stammens eldste føler at døden kaller, trekker de seg unna.
Når denne gamle kvinnen er dø...
...så blir hun antakeligvis alligatormat.
I jungelen går ingenting til spille.
Naturen gjenvinner alt.
Dere skal få se et ritual som ingen sivilisert person har sett.
Stammen holdes sammen av grunnleggende overlevelsesbehov.
For å forsvare seg må den kvitte seg med det syke elementet.
Dere skal nå få se noe man kan kalle for "sosialkirurgi".
Vi snakket lenge om hvorvidt vi skal fortsette eller ei.
Det var ikke lett å bli enige.
De andre sa at vi ikke burde utfordre skjebnen mer.
Vi har virkelig hatt flaks som har klart oss så langt.
Det som fikk dem til å fortsette var drømmen om berømmelse.
Og om å få se et sted der tiden stanset for tusenvis av år siden.
Der Yamamomos, trefolket, ligger i stadig strid med Shamataris.
Dette er en Yamamomokriger som Yacumofolket har drept.
Yacumofolket betrakter altså ham som en villmann.
I egenskap av menneske snarere enn vitenskapsmann,-
- vil jeg si at filmen er opprørende, uærlig og umenneskelig.
Ja, vi vet allerede at Alan alltid overdrev alt.
Men det er jo ikke redigert ennå.
Dere har kanskje ikke forstått meg.
Jeg nekter å ha noe som helst med dette å gjøre.
Dette er den mest sensasjonelle dokumentaren på flere år.
Vil du at vi skal bare late som om den aldri ble lagd?
Ja, det er akkurat det jeg vil.
Jeg har sett resten.
Hadde dere sett det som redigererne ikke våget å ta i,-
- hadde dere vært enige med meg.
Rull filmen, John.
Vi er midt i "det grønne helvete" der ingen hvit mann har vært før.
Jungelen er annerledes her.
Den føles mer gjestfri.
Ennå så har vi ikke sett et glimt av trefolket,-
- og begynner å lure på om de virkelig finnes.
Jeg tror at vi har en her!
- Se på dette! - Se den lille apen!
Du har dårlig smak, hun stinker jo.
Er hun en Yamamomo eller en Shamatari?
Du får spørre henne.
- Hva skal du gjøre med henne? - Jeg skal nok ta hånd om apen.
Det ser ut som om vi endelig har funnet trefolket.
Vi må være forsiktige, for de er kjent for sin grusomhet.
Nå har jeg den lille apen! Sett i gang!
Ta for deg!
Hold henne fast!
Hva holder du på med, egentlig? En pornofilm?
Det var ingen dum idé, hva med om "Jungeljokking"?
- Skal jeg fortsette å filme? - Det er vel klart.
Nå er det Jacks tur.
Vær så god, Jack.
Vi har bare tre fimruller igjen, ikke sløs dem bort på dette!
Gi deg!
Skal ikke du være med, Alan?
Han bryr seg bare om kameraet sitt.
Slutt å filme nå, Mark!
Slutt, Alan!
Din jævel!
Få henne bort fra meg!
Svin!
Han bytter filmrulle.
Ok! Gå helt bort til den.
Vi begynner med et nærbilde.
Jeg filmer nå, Alan.
Herregud!
Det er ufattelig... Det er fryktelig!
Hvordan kan noen være så grusomme?
Det må ha vært en slags obskur seksuell rite,-
- med tanke på den respekten de innfødte har for jomfrudom.
- Filmer du, Mark? - Ja.
Se der oppe til høyre!
Vi er omringet!
Fortsett å filme, vi får en Oscar for dette!
- Alan! - Jack!
Nei, Alan! Ikke gjør det!
Det er ute med ham. Får de ofre ham lar de oss kanskje være!
- Fortsett å filme, Mark! - Ja, så lenge vi har film igjen.
Nå ligger vi dårlig an fordi vi prøvde å få med alt på film.
Jeg har ingen anelse om hvor vi er.
De fulgte etter oss og vi har gått oss helt vill.
Det er ute med oss.
Jeg skal prøve å skremme dem bort med denne.
Hold deg i nærheten av meg, Faye!
Yamamomos kommer!
Alan!
- Redd meg, Alan! - Faye!
- Bli her, Alan!
Det er ute med henne, vi må redde oss selv nå!
Vi må få filmen hjem. Tenk på filmen!
Brenn filmrullene, John. Alle sammen.
Jeg lurer på hvem som er de virkelige kannibaler.